1941
2 verdenskrig raser gennem Europa. I Polen har Tyskerne oprettet en ghetto i Warszawa for alle Jøderne i byen.
Over 440.000 Jøder blev tvunget ind bag muren. Der er visse Polakker der ønsker at hjælpe...
TEKSTET AF DAN KJØLLER
Værsgod.
Tilbage!
- Irena Sendler, dit arbejde? - Socialafdelingen.
Ja, det kan jeg se, men hvad skal du i dag, hvorfor er du her?
Inspektion af flygtninge. For at forhindre spredning af tyfus.
I Polakker skal løse problemet, det er en skændsel.
Køb venligst af mig...
Hvad tror du du laver?
Vil du ikke have noget?
Ja.
Irena det er Sofia, jeg ved der er udgangsforbud, men kan du komme?
- Jeg kan komme med det samme. - Hvor hurtigt?
Jeg går, så, 20 minutter?
- Skynd dig! - Forhold dig rolig.
- Irenka? - Det er ok mor, gå bare i seng!
"WARSZAWA, UDENFOR GHETTO`EN"
- Gudskelov du kom. - Hvor er hun?
Hos Krzysztof.
I aftes da Krzysztof kom hjem, den måde naboerne så på ham.
Vi er forrådt. Jeg ved det, jeg beklager Irena.
Hvis Tyskerne finder ud af vi gemmer en Jøde, bliver vi henrettet.
Det skal nok gå, det skal nok gå.
Hej, Anna, det er Irena. Du skal ikke være bange.
Og i aften skal du bo hos mig.
Kunne du tænke dig det?
Er det dig?
Ja, og det er min far.
- Hvor er han? - Han døde.
Det er min også.
- Mor, du burde ikke være oppe. - Det ved jeg.
- Hej skat. - Anna, det er min mor.
- Se hvad jeg har til dig. - Hvor er den fin.
Sengetid.
- Hvor mange mødre har du? - Kun een.
Jeg har allerede haft tre.
- Hvorfor kan de ikke lide mig? - Hvem kan ikke lide dig?
Mine mødre.
Dine mødre elsker dig. Og jeg elsker dig.
Jeg vil altid elske dig.
Nu skal du sove.
- Mor, vi skal gå nu. - Værsgod.
Er det sikkert at tage hende ud i fuldt dagslys?
Hun går som Kristen. Er du bekymret?
Nej.
- Mor? - Flot.
- Eva vil elske den. - Den er perfekt.
Mor! Du skal have din medicin.
Mor.
Katten tæller, den leger skjul.
Du får mig til at grine. Du er så dygtig.
- Hej Anna! - Anna, dette er Miss Jadwiga.
Hej søde, kom ind.
Tak skal du have.
Anna, du kan lege med Miss Jadwiga's børn, mens jeg finder et godt sted til dig.
Godt min pige.
Hun har kunnet færdes udenfor ghettoen hele tiden.
Der må være en Polsk familie hun kan være hos.
Ingen vi kender personligt.
Jeg spørger Fader Godlewski han må kende nogen vi kan stole på.
- Mener du nu? - Hans køkken er på min vej.
- Går du hen til ghettoen? - Ja, vi ses om lidt.
Irena har du glemt vi har et møde om almene boliger.
Vær charmerende, giv ingenting.
- Monsignor Godlewski. Godmorgen! - Irena.
Hvad har du hørt?
I de sidste 2 uger, har de fyldt 20 godsvogne
med Jøder i Luxemburg og Wien,
og deporteret dem alle til ghettoen i Lodz.
Og her,
hver eneste dag kommer der flere.
Du ved at vi prøver så godt vi kan at hjælpe Jøder udenfor ghettoen.
Ja, det ved jeg.
I dag har jeg en lille pige og Polsk familie der kan skjule hende.
- Det er blevet mere besværligt. - Måske i deres menighed?
Irena, af alle mennesker, du kender risikoen for en Polsk familie.
Men alligevel, er det ikke muligt at der er nogen
eller mange Polakker der gerne vil men ikke ved hvordan?
Jo, jo, jo.
Det er muligt.
- Eva. - Irena.
Kom dog ind.
- Godmorgen, Hannah. - Irena, altid sådan en trofast ven.
Gud velsigne dig.
- Rabbi Rozenfeld. - Hvordan har du det i dag?
- Er det arbejde for en Rabbi? - Vi må alle hjælpe til i en tid med had.
Miss Irena! Miss Irena!
Karolyna! eller burde jeg sige, den berømte Miss Nijinska, Prima ballerina?
Ved du hvad jeg har lært at gøre! Vil du se?
Selvfølgelig, vis mig det!
Hvordan har din mor det?
Fint, hvis hun opfører sig ordentligt. Og din Jacob?
Han kom i sidste uge fra ghettoen for at kramme sin datter.
- Og kysse dig, er jeg sikker på. - Måske ja, en lille smule.
Jeg har taget noget med.
Må jeg, må jeg!
- Jeg har taget en kjole med til dig. - Har du lavet den?
Kan du forestille mig sidde med nål og tråd?
- Så din mor. - Hun savner dig, ligesom jeg.
Min kæreste ven i hele verden. Hils og sig tak.
Eva, jeg må tale med dig.
Over de sidste uger, har de deporteret 20 godsvogne
med Jøder fra Østrig til ghettoen i Lodz.
Ja, det hørte vi i aftes.
Det Jødiske Råd siger de bliver transporteret til arbejdslejre.
Eva, dit Jødiske Råd er udpeget af Tyskerne.
Hvor mange år har vi ikke hørt på deres forfærdelige propaganda?
Det de siger om Jøder, er hvad de tænker...
Det er bare sladder, rygter. Hvem vil tro det? De er kulturelle mennesker.
Uanset hvad så er vi næsten 500.000 i denne ghetto. Hvad kan de gøre?
Det er så forvirrende.
Hvis en person siger noget er sandt, siger den anden det ikke er.
Hver morgen når jeg vågner, er min krop kold.
Vi er nød til at få jer alle ud herfra.
Jeg ville aldrig kunne få dem afsted.
Jeg kan finde familier der er villige til at skjule dig.
De fleste tror på det er bedst at blive indenfor væggene sammen.
Jeg ønsker i er i sikkerhed, allesammen.
Irena, hvad er sikkerhed? Hvor?
Godmorgen Doktor Majkowski, har du haft mulighed for at...
Ja, jeg har valgt deres ven, Maria Debinska til din afdeling.
Tak, doktor.
- Godmorgen. - Godmorgen, Miss Irena.
Maria, velkommen til vores afdeling.
Mine tak til dig.
Du er gået glip af et spændende møde.
Udstedt i dag, det nye rationskort.
2613 kalorier om dagen for Tyskere, 699 kalorier for Polakker,
300 kalorier for indbyggere i ghettoen.
Så vi vil have sult sammen med en tyfus-epidemi.
Og vinteren er på vej.
Vi skal bringe mad ind, tøj, medicin.
Maria, spørg Doktor Majkowski om, hvor meget Tyfus vaccine du kan få.
Siden besættelsen har Jadwiga gjort et fantastisk arbejde med et umuligt budget.
Men...
Men, fortsætter vi med at sprede vores service ud over hvert distrikt i Warszawa,
vil vi ikke hjælpe nogen.
Fra nu af skal vi koncentrere os om den Jødiske ghetto.
Undskyld, Miss Irena. Men det Jødiske Kvarter er ikke vores problem.
Hvorfor ikke?
- De er anbragt der for at beskytte os. - Fra hvad?
- Du er sygeplejerske, du ved hvorfor. - Hvad ved jeg, fortæl mig det?
De har lus, spreder sygdomme og...
I ved hvad jeg taler om.
Danuta, Jøderne er syge fordi Tyskerne har anbragt dem der.
En grund, en anden grund, hvad betyder det.
Jeg ved kun at jeg ikke vil tage tyfus med hjem til familien.
Uanset hvad i tænker...
undskyld, men jeg vil ikke være en del af det.
Hvis andre ikke er enig i retningen, vil jeg arrangere en forflyttelse.
Stefania, du har kun været hos os i to måneder.
Jeg har endnu ikke været indenfor murerene, men ved jeg er nød til det.
Godt.
Senere tager vi ud til tilflugt stedet.
Stefania...
Vi er i krig, du er soldat nu.
En soldat må være hård, ellers kan hun ikke kæmpe.
Hold hende stille, godt.
- Hvorfor gør du det? - Fordi vi ønsker dit barn skal overleve.
Hvis du vil have hun skal leve, så tag hende, få hende ud herfra.
Jeg beder dig, tag hende.
Det kan jeg desværre ikke.
Næste.
- Gå i seng igen, mor. - Jeg har det fint.
Hvad er der i vejen?
Fortæl mig det.
Irena?
Irenka, snak med mig.
I dag, gik noget op for mig.
Hvad gik op for dig?
Jeg troede jeg gjorde alt hvad jeg kunne, men...
men sandheden er at jeg gør ingenting.
Ingenting?
Er det min fantasi eller var der en lille Jødisk pige i din seng sidste nat?
- Et barn er ikke nok! - Irena, du er ligesom din far.
Lille Anna har altid boet udenfor ghettoen.
Indenfor murerne er der tusindvis af børn der kunne reddes.
Få dem ud?
Er det det du tænker på?
Forbi Gestapo?
De Tyske soldater, det Jødiske politi?
Hvordan er det muligt?
Du er social arbejder.
En god social arbejder.
Med det største hjerte jeg kender, men at risikere alting
for noget du ikke ved noget om...
Jeg husker hvad far sagde engang.
Hvis du ser en mand der drukner, må du hjælpe ham selvom du ikke kan svømme.
- Og dem? - To stykker og 250gr smør.
- Er du Jøde. - Nej.
- En af de beskidte smuglere fra ghettoen. - Nej, jeg er Polsk.
Lad os se dig lave korsets tegn! Kom så, gør det så!
Jeg beder til Gud hver dag at denne dreng kan gå i fred.
Den måde han ser ud og opfører sig, de kan ikke forestille dem hvad vi er ude for.
Kom!
Synes du ikke du ser Jødisk ud med det røde hår?
- Få dig en hue. - Ja, miss.
Hvis du vil overleve udenfor er du nød til at lyve mere overbevisende.
Og lære at slå kors på dig selv. Sådan her.
Prøv.
Igen. Hurtigere!
Godt. Skrub så af.
Vent!
Jasio, jeg skal patruljere.
Jeg vil ikke have du går ud efter spærretiden.
De skyder dig på stedet.
Hvorfor risikere sit liv på grund af et par kartofler?
- Jeg tjener nok. - Du er en forrædder.
Forstår du ikke. Jeg gør kun det her for at vi kan overleve.
Det er dig der ikke forstår. Hr. Politimand.
Jeg vil hjælpe børnene i ghettoen.
Det er meget farligt. For farligt.
Ja, måske, men hvad skal der gøres?
Et organiseret netværk af folk du stoler på,
nok penge til hvert barns mad og logi.
Og hvis du er med, vil flere Polske familier være villige til at skjule et barn.
- Jeg vil prøve at finde nogen. - Hvad med ID kort?
Hvis jeg ødelægger nogle af sognets dødsattester,
og udsteder nye dåbsattester.
Det er nok bevis for Tyskerne.
Men hvordan får jeg dem ud?
Der er en du skal tale med... en ung mand der smugler kartofler,
han arbejder ved Korczaks børnehjem.
Bed ham introducere dig for Stefan Zgrzembski.
- Zgrzembski? - Ja, det er ham.
Godmorgen.
Professor Korczak, hvor mange børn lever indenfor ghettoen?
Inkluderet dem der bor på gaden?
Der må være mindst 80.000, halvdelen under 10 år.
- Vær stærk nu. - Har de forsøgt at få nogen ud?
Ud hvor? Stort set ingen Polakker ønsker at skjule et Jødisk barn.
Og hvor mange Jøder vil lade deres børn leve med hedninger?
Hvad med de her forældreløse børn?
Selvom du fandt en måde, ville de fleste ikke klare sig udenfor muren.
- Hvorfor ikke? - Sproget. Hende her taler kun Yiddish.
Er det ikke rigtigt?
De taler allesammen perfekt Yiddish. Polsk, det er en anden sag.
De er allesammen smukke
men de fleste er ikke farbar som Aryan.
Irena?
Hej, Stefan.
Hej.
Zgrzembski, Irena kom for at se dig. I deltog i min klasse sammen.
Ja. Det er længe siden.
Zgrzembski, lad mig tage de her små sataniske væsner.
Jeg har fundet mig til rette hos prof. Korczak og børnene.
Det er jeg glad for. Men du smugler stadig kartofler.
Irena Sendler, siger altid tingene ligeud.
Fortæl mig hvordan.
Jeg kender nogen få måder at komme ud på, blinde steder Tyskerne har overset.
- Der er retsbygningen. - Hvilken.
På Ogrodowa gaden.
Der er også en indgang fra ghetto siden,
og en ven med nøglen.
- Og de andre? - Dem kan jeg vise dig.
Hovedkloakken fører hele vejen ned til krydset under Gdanski station.
- Og derfra? - Hvorhen du vil.
En går under Okopowa Gaden, en anden går under Marszalkowska,
den tredie går under den nye by og Miodowa Gaden.
Tyskerne har så meget gang i retten at de har glemt denne indgang.
Husker du sommeren da vi gik langs søen Vistula?
- Hvert et trin. - Skal vi?
- Velkommen til Warszawa. - Tak Stefan.
Vi vil bruge den her vej først.
- Vær forsigtig. - Du kender mig.
Derfor.
Pas godt på dig selv.
Kom her, hurtigt!
Papirer!
Hej.
Jeg hedder Irena. Hvad hedder du?
Drengen der sidder ved siden af dig hver dag.
Er han din bror?
Han døde.
Det gør mig ondt.
Kan du fortælle mig hvor du bor?
Kom med mig.
Vi har varm suppe. Kun lavet til dig.
- Skifter du hende herinde? - Ja, det er nok en god ide.
Vi må gøre noget ved hendes hår.
- Kan vi flette det? - Du må gerne hjælpe.
- Okay, lad os tage kjolen af. - Stor pige.
Prøv med en baret.
Den vil holde dig varm. Meget bedre.
Godt min pige. Du ser dejlig ud.
Klar til en gåtur i retsbygningen?
Kom skat, vi er nød til...
- Sikke en lille ballademager. - De skulle bare vide.
Kom så, skat.
- Rabbi. - Til mig?
Sikke en modetrøje for en Rabbiner.
Og...
til dig, Miss Nijinska!
Den bog husker jeg!
- Velkommen! Kom ind, kom ind! - Tusind tak, Rabbi.
Så mange mennesker uden husly. Eva!. Hannah!
Kom og hjælp mig.
- Det her er perfekt. - Lad os læse lidt.
Tæpper til dig. Det er meget koldt udenfor.
- Vi har det fint. - Kom.
Er hun din lille pige?
Hvorfor skal jeg være en Jøde?
Hvad hvis jeg vil være noget andet?
Jeg kan ikke lide at blive hadet af alle.
Ikke alle hader dig.
Jo, de gør.
Du ved det er sandt. Hvad har vi nogensinde gjort?
Det er ikke fair.
Der er måder at komme ud af ghettoen på, måder der er sikre nok.
- Jeg kan ikke. - Jeg ved det.
- Men jeg har tænkt på Karolyna. - Karolyna.
Vi kender til Polske familier der er til at stole på,
- adskillige præster, klostre på landet. - Stop, Irena!
Lad mig spørge dig om en ting, og det skal komme fra hjertet.
Hvordan er det muligt at give afkald på sit barn? Hvordan?
Nu vil jeg spørge dig om noget...
- en forfærdelig ting. - Nej, nej, lad vær...
Hvis det hændte at rygterne taler sandt...og hvis for Karolyna..
- du fik et valg mellem liv og død... - Jeg kan ikke, jeg kan ikke.
Du kan, Eva, du er nød til det.
Snak med din Jacob.
Irenka. Ved du hvad forfatteren siger om livet?
- Mor, jeg er nød til at gå. - Tag et pusterum et øjeblik.
Hvad forfatteren skriver om at få sig et lykkeligt liv,
er at du må udøve din egen fri vilje.
Interessant. Farvel.
Hvilket er hvorfor jeg aldrig vil fortælle dig ikke at gøre noget
eller foreslå dig at jeg muligvis ville blive bekymret. Det vil jeg aldrig gøre.
Uanset hvad der sker.
Tak, mor.
Tak.
Hvad er der sket?
Alle de sociale projekter er suspenderet.
Hvem har adgang?
Fra nu af kun sygeplejersker, læger, personale fra Sundheds afdelingen.
I dag blev det fortalt at jeg officielt er ansvarlig for yderligere spredning af tyfus.
Men det er jo umuligt...
Selvfølgelig er det umuligt. Det er deres pointe.
Hvis ikke jeg kan hjælpe mig selv, hvordan kan jeg så hjælpe dig?
Jeg skal bruge arbejdspas til Sundheds afdelingen, 4, nej, nej, måske 5 uniformer.
- Er det alt? - Det håber jeg. Måske et køretøj.
Vi leder efter forældreløse og hjemløse på markedspladsen
og familier som er villige til at lade os placere deres børn...
En af Doktor Majkowskis chauffører har meldt sig frivilligt, Piotr Lipinski.
- Miss Irena. - Hej.
- Tak, Piotr. - Mr. Lipinski brænder for tyfus.
De er klar over risikoen?
Det er kun et lille problem, jeg er ikke bekymret.
Vi bruger min desinfekteret bil.
- Lad dem blive sammen. - Det er desværre ikke muligt.
Vil de ikke nok forstå, at hvad end der sker, vil de altid have hinanden.
Et enkelt ord på Yiddish, kan ødelægge det for dem.
Hvordan skal jeg kunne finde dem igen?
Jeg skriver ned hvor jeg placere dem. Det lover jeg.
Mor, jeg vil ikke gå!
Tag hende. Gå!
Gå bare.
- Hvad vil du gerne være når du vokser op? - En præst.
Det er godt, det er perfekt.
Så er det op, du kan godt.
Papirer? Køretøj kontrol.
Hvad har du i bilen?
Vi har et problem. Vejspærring. Kontrol af køretøjer.
Okay. Vi går en tur.
Fadervor, du som er i himlene,
Helliget vorde dit navn...
Komme dit rige.
Ske din vilje.
som i himlen,
således også på jorden.
Giv os i dag
vort daglige brød.
Og forlad os vor skyld
som også vi forlader
vore skyldnere.
Børn!
Sæt jer sammen. Vis Irena hvordan vi beder.
Nu ligger jeg mig til at sove, og beder Herren min sjæl at holde
Og hvis jeg dør før jeg vågner, beder jeg Herren min sjæl at tage.
Første måned. Kost og logi.
Er der ellers noget jeg bør vide?
Hun havde en bror.
- Det er Adam. - Hej, Adam!
- Taler han Polsk? - Perfekt.
Irena.
Jacob!
Jeg ville ikke skræmme dig. Jeg må være forsigtig.
- Er Eva okay, Karolyna? - Ja, det er det samme.
Irena, dit instinkt om at tage vores datter.
Det er svært, Irena. Men det er det rigtige at gøre.
Eva har talt med samfunds lederne. De vil tale om at skjule deres børn.
Selvfølgelig.
Og hvad hvis min kone og jeg ikke overlever krigen?
Hvem vil gøre krav på vores søn?
Jeg bogfører alle børn.
Hvad hvis bogen eller du forsvinder?
Hvilken garanti kan du give at vores børn vil overleve?
Jeg kan ikke garantere noget, heller ikke flugten fra ghettoen.
Babyer er nemme at få ud, men kan de tale, er de nød til at tale Polsk.
De er nød til at kende Katolske salmer og bønner.
- Mine børn taler kun Yiddish. - Det gør det kun sværre.
De er nød til at huske deres nye Kristne navne, deres nye adresser,
hele historien om deres nye familie, sladder om deres naboer, det hele.
Det du siger er at vi skal lære vores børn at lyve.
At overleve, ja.
Hvad med konverteringen?
Lad mig gøre det klart at jeg ikke ønsker det her.
De ønsker det måske ikke, men på unges, letpåvirkelige sind,
vil tid og uddannelse helt sikkert dæmpe eventuelle minder om deres fortid.
Men i stedet vil han vokse op som en god Kristen.
For mødre og fædre,
er det at give sit barn væk en utænkelig handling.
Det er sandheden.
Den anden er at Hitler kalder Jøder en kræft på nationen
og taler åbent om udslettelse af enhver Jøde på kontinentet.
Udenfor disse mure er der Polakker der er villige til at risikere deres liv
for at redde jeres børn.
Vi Jøder, vi Jøder har overlevet selv de hårdeste tider.
og nu står vi ansigt til en ny udslettelse.
Måske er det på tide at vi bliver reddet af en ny generation af Jøder.
Hvor kloge er vi at benægte fødselsretten for den nye generation?
Jeg anbefaler at vi overvejer dette forslag.
Jeg er ikke tilhænger af at sende vores børn ind i en tvivlsom verden.
Nu er Amerika med i krigen.
Denne nyhed favorisere vores befrielse for dette bør vi vente.
Vores kære ven har fremlagt os den svære sandhed i vores tid.
Vi bør takke hende for hendes mod til at tale.
Gå tilbage, Jasio, der er en taske mere!
- Nej! Jeg vil ikke. - Hent den!
Slip mig!
Nej! Nej!
Hey! Jasio! Stop!
Jasio!
Søster Jolanta. Følg med.
Mit navn er Michal Laski, jeg ved hvem de er og hvad de gør.
Den mand de lige så. Er Untersturmfuhrer Karl Brandt.
Han har ansvaret for Jødisk Genbosætning.
Om nogen få måneder vil de begynde at sende folk fra ghettoen i arbejdslejre.
- Hvorfor fortæller de mig det? - Jeg har en søn, Jasio. 10 år gammel.
Hans mor døde sidste år, han har ingen.
- Han har dig. - Han lever med smuglere,
går under muren om aftenen, risikere sit liv hver dag.
Jeg vil have ham ud før de fanger ham. Hvis jeg hjælper dem, hjælper de så mig?
Jeg hjælper gerne uden betingelser. Hvis de blot hjælper mig,
vil de hjælpe mange børn, også din søn.
Der er en passage gennem en murstensvæg på Twarda Gade.
- På den anden side af det forladte hus. - Deres søn...har han rødt hår lissom dem?
Ja men takket være Gud går han nu med hue.
Kender du til den nye Tysker der nu er leder af ghettoen?
Ja, for genbosættelser.
Stefan!
Vær ikke sådan.
Du ved hvor mange tusinder af Jøder der er forsvundet fra ghettoen i Lodz.
Forsvundet. Og hvor hen?
Et sted de kalder Genbosættelse.
Doktor Korczak bad mig forberede mig på det værste. Og det er hvad jeg vil gøre.
Hvad er der sket?
Bøger, bank kontoer, fakturaer, de hartaget det hele.
Hvem?
- Gestapo. - Goddag.
Amen.
Karolyna, kan du fortælle os hvorfor denne aften er forskellig fra de andre?
Skat?
Jeg ved hvorfor denne aften er anderledes.
Aftenen er anderledes fordi engang var vi slaver og nu er vi frie!
- Jacob...Velkommen - Far!
Jeg er her ikke på grund af Seder.
Jeg har noget i skal hører.
Undergrunden har modtaget information fra de Polske tog maskinister,
og af de få Jøder der er flygtet, selv fra et par få gode Tyskere.
De siger alle at lejre er ved at blive bygget.
Koncentrationslejre, arbejdslejre. Auschwitz er som dem, det ved vi.
Kan du huske de tusinder af Jøder der blev deporteret fra Lodz,
dem der forsvandt.
Sidste uge vendte 300 godsvogne retur med tøj der skulle sorteres.
Hvad ellers, Jacob?
Vi hører rygter om at de bygger en anden lejr. Treblinka. Kun 90 km fra Warszawa.
Hvor der er falske platforme. Underjordiske bunkers.
En ting har de ikke bygget... barrakker.
Ingen barrakker?
Det forstår jeg ikke. Hvorfor ingen barrakker?
- Mor, de gør ikke... - I sådanne lejr,
er det eneste formål, døden.
Vi er nød til at finde en måde at få jer ud af ghettoen på.
Komme væk, siger du! Hvordan? Hvorhen?
Far.
Irena har lavet et tilbud for Karolyna.
- Der er et kloster på landet. - Det vil jeg ikke hører om.
- Hun vil blive konverteret! Aldrig! - Chaim!
I mange måneder har jeg ikke sagt noget.
Nu vil jeg sige min mening.
Vores kære Irenka har risikeret sit liv for os mange gange.
Hun er kommet med et tilbud vi er nød til at acceptere.
Jeg tror en konvertering vil være det bedste.
- Nej, nej, nej. Det må ikke ske. - Chaim Rozenfeld!
Du har elsket mig siden jeg var en lille pige med rottehaler,
og efter alle disse år ved du udemærket godt,
at en mening fra mig, ikke er et foreslag.
Næste gang du kommer, vil hun være klar.
Irena...
undergrunden ved hvad du laver. De vil gerne hjælpe.
Der er en person du skal tale med, han går under navnet Trojan.
- 24 Zurawia Street. - Zurawia, 24.
Jeg lover at jeg vil gøre alt for Karolyna...
Det ved vi godt, Irena. Vi ved det.
Du har et effektivt netværk der allerede har reddet mange børn
og indtil nu er ingen blevet forrådt eller afsløret.
Vi som er Undergrunden har en god sjat penge.
Og Victor her har mange kontakter. Det kunne blive en god ordning.
De her penge, hvor kommer de fra?
Den Polske regerings eksil i London.
- Til hjælp for Jøderne? - Zegota er kun til det.
- Hvem er Konrad Zegota? - Han findes ikke.
Hvilket gør ham svær at finde, specielt for Tyskerne
der altid vil lede.
Hvad er deres foreslag?
Vil vil hjælpe dig med at redde børn. Hvis de er enig.
Jeg er enig.
Vi vil give dem midler, papirer og identifikation.
Du får dem ved at opsamle Konrad Zegotas vasketøj.
En lille forretning på Bracka street, tæt ved Tre Kors Torvet.
- Ser ud til vi er tilbage igen. - Lad mig tælle.
Se her. Identifikations kort.
Rigtig god kvalitet, de vil virke.
Hvad sker der?
De deportere området, alle de forældreløse.
Hvad sker der?
De er begyndt med deportationen af de forældreløse.
- Hvilke? - Dem alle.
Stefan!
Forbliv rolige og adlyd ordrene.
Hvis du reagerer mod genbosætningen, vil du blive skudt.
Lyt efter! Alle Jøder.
I vil blive genbosat i Øst. Intet vil ske jer.
Men i skal forblive rolige og adlyde ordrene.
Stefan! Du skal væk herfra.
Gør det for mig, for børnene. Iagttag og husk.
Og overlev.
Gå. Gå nu, hurtigt.
Nu. Gå, gå! Du ved hvordan det skal gøres.
Lyt efter! Alle Jøder.
Må Gud være med dig. Gå! Gå!
Forbliv rolig mens i går fremad.
Hvis i reagerer mod genbosætningen vil i blive skudt.
Lyt efter! Alle Jøder.
Adlyd ordrene og forbliv rolige mens i går fremad.
- Gudskelov. - Mor.
De tog så mange børn.
De tog dem. De tog dem og der var ikke noget jeg kunne gøre.
- Jeg har hørt det. - Fra hvem?
Din ven, Irena.
Vi må være stille. Det skal nok gå.
Vi kan ikke gøre det nu. Bare en dag til. Bare en.
Han vil forstå.
Det er muligt nu, imorgen er det usikkert.
- Området vil måske være ryddet. - Imorgen vil han være klar.
Se der. Nu er det slut med retsbygningen.
Det er et stort problem.
- Hold op med det, de gør mig nervøs. - De er nød til at hvile dem.
For Himlens skyld, fik jeg et slagtilfælde, var jeg død.
Jeg rejste mig for hurtigt og besvimede. Det er alt.
Det er seriøst, Janina. Med den her kan jeg høre sandheden.
De er meget tapper, unge dame.
Stefan?
- Der er plads til to. - Hvad laver du?
Lidt tømrerarbejde.
Hvad synes du?
Jeg føler mig indespærret. Jeg må ud.
Den vil ikke åbne. Den sidder fast.
- Den, den... - Vil du ikke prøve?
- Den sidder fast udefra. - Nej, nej, vær sød at åben den.
OK. Jeg er nød til, vi er nød til at komme ud herfra.
- Mor? - Irenka?
Enhver Jøde der gemmer sig vil blive skudt.
Jøder ud!
Jasio!
Er du sulten?
Drik det her.
Jasio?
Husker du?
Jeg kan ikke gå fra dem.
Du har gjort en god ting, Jasio, en meget vigtig ting
og det er måske svært at forstå men fremtiden vil få brug for din medfølelse
selv mere end nu.
Det er vigtigt du redder dig selv i morgen.
Kender du til kul lageret? Hvor Rabbinerne læser?
Klokken to i morgen vil min ven møde dig der.
Hun har en rød læbestift på.
Vær stærk,
sig farvel.
Jeg vil aldrig få dig at se igen.
Jeg kommer aldrig til at se jer mere.
Jo, du gør, det lover jeg.
Nej, du kan ikke love noget. Ingen kan love noget længere.
Skat... Skat.
Jeg elsker dig af hele mit hjerte.
Min kærlighed til dig er så stor at den aldrig vil forsvinde.
Den vil altid være hos dig. Hvergang du tænker på mig, vil jeg være der,
lige over din skulder. Forevig og altid.
- Dit navn? - Aniela Procowna.
- Hvor er du fra? - Krakow, Polen.
Men når jeg bliver voksen vil jeg bo i Bayern.
Min onkel siger at Tyskland er meget smukkere...
- Dit navn? - Aniela Procowna.
- Hvor er du fra? - Krakow, Polen.
Men når jeg bliver voksen vil jeg boi Bayern. Min onkel...
Hurtigt, hurtigt ind!
Ud, ud. Kom ud. Ud, ud med jer!
Lad dem være, de er gamle og syge.
De har ikke gjort jer noget.
Jasio?
Michal Laski!
Alle ud!
Dig... Kom med mig!
Og dig, kom!
Gå væk herfra. Langsomt.
- Jasio kommer ud. - Tak.
Jasio?
- Vi kan ikke vente på ham længere. - Jeg ved det.
Kom.
Jasio.
Jasio!
Jasio, nej.
Jasio!
Far!
- Jeg forsøgte at komme ud, men de... - Det er okay. Jeg er her nu.
Hold dig tæt til mig.
Hold fast i mig.
Nej! Han er min søn!
Min familie er beskyttet!
- Kom. - Har du set.
Tak.
"Treblinka 60 km"
Far! Far!
Jasio, jeg forstår nu hvorfor du har boet på gaden.
Det var Guds måde at gøre dig stærk så du kunne overleve.
Her, giv ham min sweater.
Jeg kan ikke. Jeg er bange, far.
Jo, du kan. Lyt til mig, du kan godt.
Jasio, lyt til mig.
Land på dine albuer, hold hovedet nede.
- Kom med mig. - Hold hovedet nede...
og bliv der indtil du ser at toget er væk.
Far, du skal med! Jeg elsker dig.
Derefter løber du så hurtigt du kan ind til træerne.
Jeg elsker dig, far. Kom med mig. Jeg vil ikke!
Vær tapper. Jasio, er du klar?
Jeg kan ikke! Far! Kom med!
- En... - Nej!
To...
Tre!
Far.
Børn!
Børn. Børn.
Dette er Angela, hun skal være hos os.
Du må ikke gå fra mig.
Denne krig vil få en ende og du vil overleve så du kan fortælle din historie.
Og en dag, hvis vi begge to er smarte,
Vil jeg finde dig. Det lover jeg.
Der er noget du må love mig.
Lov mig at du altid husker på, at du er den berømte Miss Nijinska, Prima Ballerina.
Jeg elsker dig.
I lige måde.
Gå nu.
Lad mig gå.
"Kazik Vaskeri"
Gestapo. Venligst følg med!
Kom!
Kom her!
- Over og under. - Skulle du ikke have lært mig det som barn?
Det er smukt.
- Du er så ond mod mig. - Han er oprigtig.
Det er hæsligt.
Det her bliver aldrig...
Bliv udenfor. Jeg går ind.
Gestapo!
Jeg gør det.
Luk op.
Luk op!
- Irena Sendler? - Det er mig.
Har de nogen Jøder her?
Selvfølgelig ikke. Det er imod loven.
- De kommer med os. - Jeg henter nogen få ting.
Det behøves ikke.
Irena Sendler.
God eftermiddag.
Jeg arbejder for byen Warszawa. Social afdelingen.
Det ved jeg.
Din far var læge, arbejdede med Jøder.
- Han tilså alle der var syge. - Ja. Indtil Jøderne gav ham tyfus.
Hvem er Konrad Zegota?
Hvem?
- Hvem er Konrad Zegota? - Det ved jeg ikke.
De er blevet nævnt af mange folk.
Foreksempel, den lille butik hvor du hentede vasketøj.
På Bracka street, tæt ved Tre Kors Torvet.
Vi ved de ikke er så involveret med de skurke.
Og hvis du fortæller hvor vi kan finde ham, bliver du ikke henrettet.
Sendler! Rejs dig!
Sendler! Tandlæge.
De spilder deres tid og min.
"Zegota vil hjælpe dig"
Jeg skal give dem en fyldning.
Hvorfor? Hun vil være død i morgen.
Jeg gør hvad jeg har fået besked på.
Stefania?
Du er i live!
Jeg har ikke fortalt dem noget.
Jeg var stille som en mus. Jeg vil aldrig forråde dig.
- Som en god soldat. - Ja.
En god soldat.
Du har gjort det godt.
Ud! Ud!
Tak for det du gjorde.
- Vi gjorde det sammen. - Nej, jeg mener for mig.
Ud!
- Ikke dig! - Nej! Vent! Hvad er det du gør?
Sigt!
Skyd!
Skrub væk herfra. Gå!
- Gå! - Men jeg har ikke mit ID-kort.
Du er død som dem! Løb din vej! Afsted!
Irena!
Tak.
De vil finde ud af det. Og lede efter dig.
Jeg er i sikkerhed.
På et tidspunkt vil du få brug for en specialist.
Jeg ved det er svært for dig, men prøv at holde dig fra dem.
Det du har gjort, er en god og anstændig ting.
Der var mange jeg ikke kunne redde.
Tro mig, i denne verden...
at gøre noget anstændigt er ikke en dårlig ting.
Det er tid.
Vi skal være i bjergene før solnedgang.
Jeg elsker dig.
Du skal ikke være bekymret, jeg klarer mig.
Smut så.
- Irena... - Trojan.
Tusind tak for alt det du har gjort.
Tak.
Der er noget Konrad Zegota skal have.
De er her allesammen.
Hvert et barn.
Hvor de er skjult.
Når det hele er forbi, skal de tilbage til den resterende familie.
Jeg lover dig, at det kommer de.
Tak.
Fra nu af er du Irena Dabrowska.
Der var engang en lille pige.
Jeg er betaget af historier der begynder på den måde.
Jeg har kielbasa og øl med løg.
- Kan du lide det? - Ja, det kan jeg.
- Først, skal du møde mine grise. - Virkelig Piotr, det er ikke nødvendigt.
Det er sandt hvad de siger om Jøder, at de er forfærdelige bønder.
Sæt mig ned.
Gudskelov.
- Er du okay? - Ja.
IRENA OG STEFAN BLEV GIFT I 1947.
IRENA SENDLER REDDEDE 2500 JØDISKE BØRN UNDER HOLOCAUST.
I 2007 BLEV HUN NOMINERET TIL NOBELS FREDSPRIS.
For ikke så længe siden var det mors dag.
Så idag vil jeg have os til at fejre dagen
og mindes alle forpinte mødre verden over.
De Jødiske mødre der blev skilt fra deres børn
under den frygtelige tid.
Og lad os reflektere på disse Polske kvinder.
Der tog i mod de Jødiske børn og opfostrede dem som deres egen.
De risikerede deres liv, hver dag
og hver time i processen.
De elskede de børn så meget, at da krigen endte
kunne de næsten ikke skilles fra dem.
Så lad os tænke på de mødre.
IRENA SENDLER DØDE I WARSZAWA, MAJ 2008. HUN BLEV 98.